Existuje jeden starý vtip.
Dvě postarší ženy se baví na horské chatě.
Jedna povídá: "Tady vaří ale opravdu hrozně".
A druhá na to: "Jo jo a navíc takové malé porce."
Bytostně takový dojem já mám ze života:
Plný samoty, bídy, utrpení a neštěstí...
a je po všem hrozně rychle.
Další zásadní vtip pro mne...
je obvykle připisován Groucho Marxovi...
ale poprvé se objevuje ve Freudově knize Vtip a jeho vztah k nevědomí.
Je to nějak takhle, parafrázuji:
Nikdy nechci patřit do klubu, který by chtěl někoho jako jsem já za člena.
To je klíčový vtip mého dospělého života ve smyslu mého vztahu k ženám.
Poslední dobou se mi hlavou začaly honit nejpodivnější myšlenky...
Protože mi bylo právě 40 a mám dojem, že procházím životní krizí.
Stárnutí mi starosti nedělá. K těm lidem já nepatřím.
Nahoře trošku plešatím. Ale to je tak to nejhorší, co by se o mne dalo říct.
Myslím, že čím budu starší, tím to bude lepší.
Asi budu ten plešatící potentní typ...
oproti ctihodným šedinám.
Pokud ovšem nebudu ani jedno z toho.
Nýbrž jeden z těch slintajících chlapíků...
co vpadnou do kavárny s igelitkou v ruce a co vykřikují o socialismu.
Annie a já jsme se rozešli a já se z toho pořád nemůžu vzpamatovat.
Pořád si v mysli probírám útržky vzpomínek z našeho vztahu...
zkoumám svůj život a zkouším přijít na to kde se stala chyba.
Ještě před rokem jsme se milovali.
Je to zvláštní. Nejsem žádný morous. Nejsem depresivní osobnost.
Měl jsem docela šťastné dětství.
Za druhé světové války jsem vyrůstal v Brooklynu.
Nemíval deprese.
- Zčistajasna nechce nic dělat. - Proč jsi v depresi, Alvy?
Tak to řekni doktoru Flickerovi. Je v tom něco, co četl.
Něco co četl?
- Vesmír se rozpíná. - Vesmír se rozpíná?
Vesmír je všechno a jestliže se rozpíná...
tak se jednou roztrhne a bude se vším konec.
Copak to je tvoje starost? Přestal dělat domácí úkoly!
- V čem je problém? - Co s tím má vesmír co do činění?
Ty jsi tady v Brooklynu. Brooklyn se nerozpíná!
Nebude se rozpínat ještě miliony let!
Měl by ses radovat z toho, že tu jsme!
Můj psychoanalytik tvrdí, že zveličuji své vzpomínky z dětství...
ale já přísahám, že jsem vyrůstal pod horskou dráhou...
na Brooklynském Coney lslandu.
Možná se to podepsalo na mé, lehce nervní osobnosti.
Míval jsem hyperaktivní představivost. Má mysl těkala všude kolem.
Měl jsem problém rozlišit fantazii a skutečnost.
Můj otec provozoval autodrom.
Tady je on a tohle jsem já.
Zlost jsem si vybíjel ne těch autíčkách.
Vzpomínám si na zaměstnance v naší základní škole.
Říkali jsme: "Ti co to neumí, ti učí..."
"a ti co neumí učit, učí tělocvik."
A mám dojem, že ti co neuměli nic, byli zaměstnáni v naší škole.
Musím přiznat, že jsem si vždy myslel, že mí spolužáci jsou úplní idioti.
Melvyn Greenglass a jeho vypapanej malej ksichtík.
Henrietta Farrell, slečna úžasná.
Ivan Ackerman, vždycky špatně odpovídající. Vždycky!
Sedm a tři je devět.
Už tehdy jsem věděl, že jsou to hlupáci.
Už v roce 1942 jsem objevil ženu.
On mě dal pusu!
To už je tento měsíc podruhé! Pojď sem.
- Co jsem proved? - Pojď sem.
- Co jsem proved? - Měl by ses stydět.
Proč? Vždyť jsem jen vyjadřoval zdravou sexuální zvědavost.
Šesti-letí kluci ještě nemyslí na holky.
Já jo.
Proboha Alvy, i Freud hovoří o latentním období!
Já nikdy neměl latentní období. Nemůžu si pomoct.
Proč nemůžeš být trochu jako Donald?
Tohle je vzorňák.
Donalde řekni lidem, kam jsi to dnes dotáhl.
Provozuju výdělečné krejčovství.
Někdy se divím, co teď dělají mí spolužáci.
Jsem prezidentem Piknusovy instalatérské společnosti.
Prodávám biskupské čepičky.
Byl jsem závislý na heroinu, teď jsem závislý na metadonu.
Dělám do kůže.
Ztratil jsem kontakt na většinu svých spolužáků, ale já jsem skončil jako komik.
Do armády mne nevzali.
Mám ploché nohy, krátkozrakost...
V případě války jsem rukojmí.
Ty na lidech vždycky vidíš jen to nejhorší.
Ve škole jsi nemohl nikdy s nikým vyjít.
V tomhle světě jsi byl vždycky ztracený.
I když jsi se stal známým, nikdy jsi nezačal důvěřovat světu.
Určitě jsem to slyšel. Brblal si pod fousy, "Žid."
- Ty seš blázen. - Ne, nejsem.
Odcházeli jsme od tenisových kurtů. On tam byl, já a jeho žena.
Podíval se na ni, pak oba koukli na mne...
a pak zabrblal, "Žid."
Ty seš naprosto paranoidní.
Já že jsem paranoidní? Jenom si prostě všímám takových věcí.
Měl jsem schůzku s chlapci z NBC, říkám: "Můžu si ještě projít ty otázky?"
Tom Christie povídá, "Ok. Ukážu ti, seš Žid". Ne "sešit".
Ne "Ukážu ti sešit". Ale "seš Žid". Dochází ti to?
- Maxi... - Neříkej mi Max.
Proč ne? Docela to k tobě sedne. Ty vidíš spiknutí ve všem Maxi.
Nevidím. Byl jsem v obchodě s LP. A tohle si poslechni.
Prodává tam takový vysoký blond maník na krátko, podíval se tak zvláštně...
a říká: "Jo, tenhle týden máme Wagnera v akci."
Wagner, Maxi. Já vím co máš na mysli.
Dost mnohoznačné, Wagner.
Dobře, Maxi. Co Kalifornie.
- Vypadni z tohoto bláznivýho města. - Na to zapomeň.
Stěhujeme se do slunného L.A. Vše kolem showbusinessu se točí tam.
Můžeš to navrhovat, ale já nechci žít ve městě...
kde je jediným kulturním povyražením projetí křižovatky na červenou.
Tak dobře, zapomeň na to. Nepřijdeš náhodou pozdě na schůzku s Annie?
Máme sraz před Beekmanem. Ještě mám chvíli čas.
Nebýváte v televizi?
Jo, příležitostně.
Jak se jmenujete?
Nebudete mne znát. Na tom nezáleží.
Byl jste v show Johnnyho Carsona, že jo?
Jednou, nebo dvakrát.
Jak se jmenujete?
- Robert Redford. - Ale no tak!
Alvy Singer. Díky moc za všechno.
To je Alvy Singer!
Ten chlapík z televize. Alvy Singer, že jo? Nemám pravdu?
- Dejte mi chvilku. - To je ten chlapík z televize.
Potřeboval bych palici na pólo.
-Kdo byl v telce? -Tenhle chlapík, v show Johnnyho Carsona.
- Tohle je setkání celého týmu? - Na jakém programu?
- Nemohl byste se mi podepsat? - Vy přeci nechcete podpis.
Chci! Je to pro moji dívku.
Napište tam pro Ralpha.
- Vaše dívka se jmenuje Ralph? - To je pro mýho bráchu.
Jste to opravdu vy? Alvy Singer, televizní hvězda?
- Alvy Singer je tady! - To je v pohodě, pánové.
Ježíši, kdes byla? Tos přijela Panamským průplavem?
- Mám špatnou náladu. - Jsem tady s herci z Kmotra.
- Musíš se s tím vyrovnat. - Já se zrovna vyrovnávám s dvěma chlapíky jménem Cheech.
Ušetři mě toho, bolí mě hlava.
Máš špatnou náladu. Zase máš své ženské dny.
Nemám své dny! Proboha!
Kdykoli se věci dějí bez běžného klidu, tak si myslíš, že mám své dny.
Kdybys mohla ještě víc křičet, myslím že jeden z nich to neslyšel.
- Už ten film začal? - Před dvěmi minutami.
Tak a máš to. Zapomeň na to. Dovnitř už nepůjdu.
- Dvě minuty. - Už jsme to zmeškali.
Nepůjdu na to od prostředku.
Od prostředku? Utekly nám zatím jen titulky. Jsou ve švédštině.
Chceš snad jít na dvě hodiny na kafe?
- Dvě hodiny? Ne. Jdu tam. - Tak běž. Užij si to.
Zatím co se tady bavíme, už jsme mohli být vevnitř.
Mohli bychom se hádat jinde než tady přede všemi? Je mi to trapné.
- Tak dobře. Co chceš teda dělat? - Nevím. Nepůjdeme na jiný film?
- Pojďme na Smutek a soucit. - To už jsme viděli.
Nemám náladu na čtyřhodinový dokument o nacistech.
Promiň.
Potřebuju vidět film přesně od začátku až do konce, protože jsem anální.
To je ještě moc slušné slovo proti tomu co jsi.
Minulé úterý jsme viděli Felliniho nový film, není to jeden z jeho lepších.
Postrádá soudržnou strukturu.
Máš z toho dojem, že si není úplně jistý, co chce vlastně říct.
Vždycky jsem měl dojem, že je jen dobrým řemeslníkem.
Jasně Silnice byl skvělý film.
Úžasný ve své negativní obraznosti víc než cokoli jiného.
- Mám dojem, že mě klepne. - Tak ho neposlouchej.
Řve mi své názory přímo do ucha.
Všechny ty filmy jako Julie a duchové, nebo Satyricon.
Připadají mi shovívavé.
Je jedním z nejshovívavějších režisérů.
Klíčové slovo tu je "shovívavost."
- Co tě tak žere? - Promeškala jsem svoji terapii. Zaspala jsem.
Jak jsi mohla zaspat?
Budík.
Víš jak nepřátelské gesto je to vůči mně?
Vím. Kvůli našemu sexuálnímu problému, že jo?
Copak všichni v této frontě musí vědět o míře našeho milování?
Stejně jako Samuel Beckett.
Oceňuji jeho techniku, ale prostě mne to nezasáhne.
- Já bych ho nejraději zasáhnul. - Přestaň s tím.
Prská mi na krk, když mluví.
Chceš ještě něco slyšet? Seš tak sebezahleděný, že...
když nestihnu moji terapii, tak tě zajímá jen, jaký to bude mít následek pro tebe.
Nejspíš jsou na svém prvním rande.
Asi se poznali přes inzerát v "Literárkách."
"Třicátník, vysokoškolák by rád poznal ženu...
se zálibou v Mozartovi, Jamesi Joyceovi a sodomii."
Jaks to myslela "náš sexuální problém?"
Já jsem naprosto normální na chlápka, který vyrostl v Brooklynu.
Omlouvám se. Můj sexuální problém. Oukej? Můj sexuální problém!
To jsem nikdy nečetl. Je to pokračování Utahování šroubu od Henryho Jamese?
Je v tom jasný vliv televize.
Marshall McLuhan to podává ve smyslu vysoké intenzity.
Rozumíte? Horké médium.
Co bych dal za velkou ponožku naplněnou chlévskou mrvou.
Co byste dělali, kdyby jste ve frontě na lístky narazili na takového chlapíka?
Počkat. Proč bych nevyjádřil svůj názor? Tohle je svobodná země?!
Mohl by. Musíte tak vykřikovat?
To se nestydíte, tady tak kázat?
Nejvtipnější na tom je, že nevíte zhola nic o Marshallu McLuhanovi.
Učil jsem "Masovou komunikaci" na Vyšší odborné škole publicistiky.
Mám za to, že mé znalosti McLuhana mají svůj odůvodněný základ.
Opravdu? To je zvláštní, protože tady náhodou pana McLuhana mám.
Jen mne nechte... Pojďte sem. Řekněte mu to.
Zaslechl jsem, co jste povídal.
Nevíte vůbec nic o mé práci.
Jak můžete vyučovat kurz čehokoli, je mi záhadou!
Kdyby v životě šlo všechno tak snadno.
14. červen, 1940. Německá armáda okupuje Paříž.
V celé zemi je nedostatek jídla.
Tihle hoši z francouzského odboje byli opravdu stateční.
Muset tolik poslouchat zpěv Maurice Chevaliera.
Já vím. Někdy se ptám sama sebe, jak bych já snášela mučení.
Ty? Děláš si legraci?
Gestapo by ti jen vzalo kreditku a ty bys jim všechno vyklopila.
Z toho filmu mám pocit provinění.
To taky bylo jeho záměrem.
- Alvy, já... - Copak?
V čem je problém?
Není to přirozené. Spíme spolu v posteli.
Už je to dlouhou dobu!
Jenže, myslím že...
Mám jít zítra večer zpívat, takže bych měla šetřit hlas.
Ty si vždycky najdeš nějakou výmluvu. Dřív jsem pro tebe byl sexy.
Když jsme spolu začali chodit, tak jsme měli sex bez přestání.
Možná jsme se dostali i do Guinessovy knihy rekordů.
To přejde. Procházím teď divným obdobím, toť vše.
Už jsi byl jednou ženatý, takže bys snad měl vědět jak to chodí.
Pro Allison jsi byl zpočátku taky velmi přitažlivý.
Víš že přijdeš na řadu hned po Chrisi Brownovi? Asi za 20 minut.
Promiňte. Kdy půjdu já?
Vy jste kdo?
Alvy Singer.
- Jsem komik. - Aha, komik.
Oh, jste hned další na řadě.
Jak to myslíte "hned"?
Zrovna po tomto výstupu.
- To nejde, protože on je taky komik. - Ano.
- Vy dáváte dva komiky hned za sebou? - Proč ne?
Tak to je mi líto. Nebudu vystupovat hned po jiném komikovi.
- To je OK. - Ne oni se smějí. Já bych raději ne.
Uklidněte se prosím. Budete se jim líbit.
Já vím. Přesto bych raději nešel. Podívejte, smějí se mu.
Co to povídáte? Už se smějí několik minut.
A já je pak taky budu muset rozesmát. Jak dlouho myslíte, že se vydrží smát?
- Už jsou vysmátí. - Cítíte se dobře?
Ježíši.
- Jak se jmenujete? - Allison.
Ano? Allison a dál?
Portchnik.
- Portchnik? To je pěkné. - Děkuji vám.
Takže pracujete pro pana Stevensona od začátku?
- Ne. Dělám svoji diplomku. - O čem?
Politické závazky v literatuře 20. století.
Jste něco jako newyorská židovská levicová intelektuálka...
Central Park West, Brandeis University, letní soustředění socialistů...
otec sbírá kresby Bena Shahna...
prakticky zaměřená...
Zastavte mne, než ze sebe udělám úplného blbce.
To bylo úžasné! Líbí se mi, když mě někdo zaměňuje za kulturní stereotyp.
Správně. Já jsem náboženský fanatik, ale levicový.
Už tam musím jít. Řekněte mi rychle něco povzbuzujícího.
- Jste docela fešák. - Opravdu? Vám se zdá?
Běžte.
Nevím proč mne angažovali na tento předvolební mítink...
nejsem žádný politický komik.
Zajímavé je, že jsem se krátce scházel se ženou...
z Eisenhowerovy administrativy.
Je to docela ironie...
protože jsem s ní chtěl dělat to...
co Eisenhower dělal celé zemi dalších osm let.
Promiň. Já tím prostě nemůžu proniknout.
Nemůžu to vyhnat z hlavy! Je to úplná obsese!
Začíná mne to zmáhat. Potřebuji tvou pozornost.
Ale vždyť to nedává žádný smysl. Projížděl kolem depozitáře knihovny...
A policie tvrdí, že to bylo přesvědčivě smrtelné zranění.
Takže jak by mohl Oswald vystřelit ze dvou úhlu najednou?
Nedává to žádný smysl!
Něco ti řeknu. Nebyl tak dobrý střelec, aby...
zasáhl pohybující se cíl z takové vzdálenosti.
Ale jestliže tam byl druhý atentátník--
- To je ono! - Vždyť už jsme to probrali.
Objevili nábojnice z té pušky.
Co ty na to?
Že všichni z Warrenovy komise v tom spiknutí jedou taky?
A proč ne?
- Earl Warren? - Lásko, já neznám Earla Warrena.
Lyndon Johnson?
Lyndon Johnson je politik!
Víš jak jsou na tom takoví s etikou. Jsou jako bonbon od pedofila.
Takže všichni jsou v té konspiraci.
FBl a ClA a taky J. Edgar Hoover, ropné společnosti...
Pentagon, údržbář záchodků v Bílém domě?
Údržbáře bych nepodezíral.
Používáš té konspirační teorie, abys se vyhnul sexu se mnou.
Můj bože! Ona má pravdu.
Proč jsem nechtěl Allison Portchnikovou?
Byla pěkná. Byla povolná. Byla opravdu inteligentní.
Je v tom ten starý vtip Groucho Marxe...
ten o tom, že nechci patřit do žádného klubu, který mne chce za člena?
- Alvy, nepanikař! - Je to nesmysl...
nosit živé zvířata domů.
Nedělej to.
Asi bychom měli zavolat policii. Vytoč 158. To je protihumří jednotka.
Jsou to jenom mláďata. Pro boha živýho.
- Když jsou to mláďata, tak je zvedni. - Dobře! Dobře!
- Tady máš! - Nedávej mi je.
Podívej! Jeden se schoval za lednici.
V noci se objeví ve tvé posteli. Běž s tím pryč!
Promluv s ním. Umíš korýšštinu.
Hej, hoď ho do hrnce.
Nemůžu. Nemůžu hodit živého tvora do vroucí vody.
A co s ním budeme dělat, vezmeme ho do kina?
Bože. Díky.
Okej, už je tam. Už je v hrnci.
Annie, tam za ledničkou je obrovský humr.
Nemůžu ho odtud dostat. Ta věc je pěkně těžká.
Možná když dám semhle misku s omáčkou tak poběží na druhou stranu.
Dojdu si pro foťák.
Myslím, že bych mohl páčit...
Měli jsme si udělat steaky, ty nemají nohy a neběhají okolo.
- Zvedni toho humra. Podrž ho prosím. - Ty chceš fotit zrovna teď?
Alvy, bude to úžasný. Oh, nádhera!
- To je nechutný. - Ještě jeden, prosím. Ještě jeden.
Fajn!
Jednu věc bych rád věděl. Je to tvůj první delší vztah?
- Kdo to byl? - Nějaký Dennis ze střední.
Místní kluk, s kterým ses scházela v Sobotu večer před kinem?
- Měl bys vidět jak jsem tehdy vypadala. - Dovedu si to představit. Kosmonautova žena.
- No a pak Jerry, herec. - Podívej se na sebe.
Ty seš ale šašek.
- Sluší mi to. - Vždycky ti to slušelo. No ale ten týpek co je s tebou!
Hraní je jako objevování duše. Je to hodně posvátné.
Takový druh osvobození vědomí.
Je to jako obrazová báseň.
Ty kecy nemyslí vážně, že ne?
Opravdu?
Jistě. Myslím, že přesně vím, cos chtěl říct tím "posvátným".
- Skutečně? - Ale no tak. Byla jsem mladší.
Vždyť to není ani rok!
Je to jako, když myslím na smrt. Víš jak bych chtěl zemřít?
Jak?
Chtěl bych být roztrhán divokou zvěří.
- To je síla! Sežrán divokými veverkami. - Jako herec nestál za nic.
Vypadal pěkně a byl hodně citově založený.
Nemyslím, že máš až tak tráda emoce.
Dotkni se mého srdce svým chodidlem.
Asi budu zvracet.
- Byl hrozně servilní. - To jo!
- Mělas docela štěstí, že jsi narazila na mne. - Skutečně? La-di-da!
Kdyby mně někdo říkal, že budu chodit s holkou...
která používá výrazy jako "la-di-da"...
To je pravda. Ty dáváš přednost takovým těm newyorským holkám.
- Ne úplně. - Já bych řekla, že jo. Dvě takové sis vzal.
Tady je Henry Drucker.
Vede katedru Historie na Princetonu.
Ten menší muž je Hershel Kaminsky. Ten má svou židli na katedře Filozofie v Cornellu.
Ještě dvě takové židle a mají celou soupravu.
- Proč jsi tak nepříjemný? - Chtěl jsem se koukat v telce na Knicks.
Že by Paul Goodman? Ne.
K hostiteli buď milý, protože je vydavatelem mé knihy.
Ahoj Dogu. Douglas Wyeth...
Ošklivé hadrářství srdce.
Už mě unavuje trávit večery...
děláním falešných známostí s lidmi, kteří dělají pro Dyzentérii.
Komentérii.
Slyšel jsem, že Komentérie a Disent se spojili a utvořili Dyzentérii.
Nech těch vtípků. Tohle jsou přátelé. Jasné?
Cleveland Cavaliers prohrávají s New York Knicks.
Tady jsi. Tam venku jsou lidi.
Ještě před dvěma minutami vedli Knicks o 14 bodů...
Ale teď, už je to jen o dva.
Alvy, co je tak fascinujícího...
na bandě primitivů, kteří se snaží dostat balón skrze obroučku?
Fascinující na tom je, že je to fyzicky náročné.
Na intelektuálech je zvláštní jedna věc:
Dokázali, že můžeš být v něčem skvělý, aniž bys měl ponětí jak to děláš.
Ale na druhé straně, tělo nelže, jak už dnes víme.
Přestaň přehrávat.
Bylo by to skvělé, protože zatímco všichni ti PhDr. tam budou probírat...
stavy odcizení, tak my si tady budeme šoustat.
Nech toho. Používáš sexu k vyjádření nepřátelství.
"Proč vždycky snižuješ má živočišná nutkání na psychologické kategorie",
řekne sundávajíc jí podprsenku.
Vedle jsou lidi z New Yorkeru!
Bože můj! Co by si pomysleli?
- Zatracená siréna! - Nerozčiluj se.
Zatraceně! Už jsem skoro byla!
Včera večer to zase byl chlapík co troubil na klakson.
Město nikdy nespí.
Chtěla bys aby uzavřeli letiště, abychom se mohli milovat?
Jsem hodně nervózní. Potřebuju Válium.
Můj psychoanalytik mi doporučil, abych bydlela na venkově, ne v New Yorku.
To už jsme probrali snad tisíckrát. Venkov mne znervózňuje.
Jsou tam cvrčci. Ticho. Po večeři není kam zajít.
Stínítka plná mrtvých můr.
Možná rodina Mansonů. Chladnokrevní Dick a Perry.
Dobře! Můj psychoanalytik se jen domnívá, že jsem nervózní. Kde je to zatracený Válium?
Dobře už je klid. Můžeme začít znovu.
Nemůžu! Hučí mi v hlavě.
- Bolí tě hlava? - Bolí mě hlava!
- Hodně? - Jako Oswalda v Strašidlech.
- Ježíši. - Co to děláš?
Jdu si dát jednu z mnoha studených sprch.
Maxi, můj servis tě pošle brzo do sprch.
Dobře. Vraťme se k tomu, o čem jsme mluvili.
Zbytek země zaostává za New Yorkem kvůli antisemitismu.
Maxi, to město má hrozné vedení.
Já nemluvím o politice, nebo ekonomice. To je vedlejší.
Příznačné... Když nějaká skupina s tebou nesouhlasí, tak je hned antisemitská.
Zbytek země se dívá na New York...
jako na baštu levičáckých, komoušských, židovských, homosexuálních pornografů.
Já se taky občas tak vnímám a přitom tady žiju.
Maxi, kdybychom žili v Kalifornii, tak můžeme hrát tenis každý den venku na sluníčku.
Slunce ti nesvědčí. Vše, o čem ti rodiče tvrdili že je to dobré, je špatné.
Slunce, mléko, červené maso, škola.
Egad, už jdou.
Znáš Alvyho? Tohle je Janet.
- To je Annie Hall. - Tohle je Alvy.
- Kdo bude hrát s kým? - Ty se mnou proti nim?
- To není fér. - Já nehraju tak dobře.
Už jsem měla čtyři lekce.
Takže...
ahoj.
- Hrála jste velmi dobře. - Oh, ano? Vy taky!
Bože, to je ale hloupý.
Vy jste řekl "Hrála jste dobře" a já hned na to "Taky jste hrál dobře".
Bože, Annie.
Takže, takže.
La-di-da.
Chcete někam svézt?
Proč? Jste tu autem?
Ne, vezmu si taxíka.
Ne díky. Jsem tu autem.
Vy jste tu autem?
Když máte auto...
tak proč jste řekla, "Jste tu autem?", jako kdybyste chtěla svézt?
Jémine, já nevím. Nechtěla...
Mám tady venku toho brouka.
Já jsem ale husa.
Chcete někam vzít?
- Jasně. Kterým směrem jedete? - Já? Oh, do centra.
Já jedu z centra.
Já jedu z centra taky.
- Říkal jste, že jedete do centra. - Jo, teda...
Můžu to vzít i z centra. Bydlím na předměstí.
Co to k čertu? Bylo by fajn mít společnost. Nerada jezdím sama.
Jak dlouho znáte Janet? Kde jste se poznaly?
- Chodím na její hodiny herectví. - Vy jste herečka!
No, dělám reklamy a tak podobně.
Nechcete raději sledovat provoz? Vy nejste z New Yorku, že?
- Chippewa Falls. - Aha.
- Kde...? - Wisconsin.
- Řídíte maličko zbrkle. - Bez obav. Jsem dobrý řidič.
- Nechcete žvýkačku? - Ne díky.
- Kde to je? - Nedělejte to. Věnujte se řízení.
Najdu je. Soustřeďte se, ano?
- Nechám vám kousek. - Poslyšte. Řídíte?
Jestli řídím? Ne s řízením mám problém.
- Vážně? - Jo.
Mám řidičák, ale taky odpor k řízení.
Pěkné auto. Udržujete ho.
- Můžu mít dotaz, je tohleto sendvič? - Oh, jo.
Támhle bydlím. Bože, koukněte! Místo k zaparkování.
To je dobrý, k obrubníku je to jen skok.
Vezmete si svoji raketu? Vezmete si svoje vybavení?
Jo. To je dobrý. Díky. Díky moc. Takže.
Takže.
- Díky. - Díky.
Tenis hrajete úžasně...
a taky jste ta nejhorší řidička, kterou jsem v životě viděl.
Kdekoliv. V Evropě. V Asii.
- Líbí se mi, co máte na sobě. - Opravdu?
Tahle kravata je dárek od bábi Hallové.
Od koho? Bábi Hallové?
Jasně, moje babička.
Kde jste vyrůstala, v obrazech Normana Rockwella? Vaše bábi?
- Je to docela hloupé, že? - Moje babička mi nikdy dárky nedávala.
Kozáci, kteří ji znásilňovali, jí nenechali čas na rodinu.
Tedy, ještě jednou děkuji.
Jistě.
Poslyšte. Nechtěl byste zajít nahoru na sklenku vína?
Ne, že byste musel. Jestli spěcháte.
Ne to je v pohodě. Proč ne. Jistě.
Mám čas. Nemám nic, až pak jdu k psychoanalytikovi.
Vy chodíte k psychoanalytikovi?
- Jenom nějakých 15 let. - 15 let?
Ještě mu dám rok a pak se vydám do Lourd.
15? No teda! Fakt? Opravdu?
Sylvia Plath. Zajímavá básnířka, jejíž tragická sebevražda...
byla mylně považována za výsledek romantické studentské mentality.
Fakt? No já nevím. Myslím, že některé její básně jsou milé.
Fajn? Nerad vám to říkám, ale je rok 1975.
"Milé" vyšlo z módy na přelomu století.
Kdo je na těch fotkách na zdi?
Oh, tak tedy...
To je můj táta, tady otec a tohle je můj bratr Duane.
Tak. A tady je bábi Hallová.
- A tohle je Sadie. - Kdo je Sadie?
No Sadie seznámil s bábi její bratr George.
George byl fakt sladký. Měl takové to.
Jak se říká tomu, když člověk usne uprostřed věty?
- Narkolepsie. - Jo.
Takže, George si šel do Unie pro krocana zdarma...
protože Unie vždycky dávala Georgovi na Vánoce zdarma krocana...
protože byl zasažen střepinou v první světové válce.
Takže George stojí ve frontě...
na krocana zdarma...
ale jde o to že usne a už se nikdy neprobudí.
Takže byl mrtvý.
Mrtvý. Tak, tak.
No teda.
Strašný, že? Co tomu říkáš?
Pěkně děsivý.
Ale stejně to byla dobrá příhoda.
No asi už bych měl jít, nejspíš zdržuji.
Opravdu? Možná...
- Nemusíte ještě chodit. - Ale jsem docela propocený a vůbec.
Vy jste se nesprchoval v klubu?
Ne, ne. Nikdy se nesprchuju na veřejných místech.
Proč ne?
Nedělá mi dobře svlékat se před jinými muži.
Aha.
Nerad ukazuji své tělo člověku stejného pohlaví.
- Aha. - Nikdy nevíte, co se může stát.
- 15 let, co? - 15 přesně tak.
Na zdraví.
Takže...
Vy jste ten, o kterém by bábi Hallová řekla "Opravdový Žid".
Pěkně děkuju.
Nenávidí židy. Podle ní oni myslí jen na peníze.
Ale to ona je taková, pořád, to vám povídám.
Ty fotky jste dělala vy?
Jo, jsem jen takový amatér, víte.
Jsou úžasné. Mají kvalitu.
No, chtěla bych se přihlásit do kurzu fotografie.
Fotografie je zajímavá, protože...
je to nová forma umění. Dosud ještě nevznikla kritéria estetického posuzování.
Myslíte, jestli je to dobrá, nebo špatná fotka?
Samotné médium je samo o sobě pokládáno za formu umění.
No, pro mne... myslím... Je to všechno instinktivní.
Jenom se snažím to cítit, vnímat pocit a nepřemýšlet moc o tom .
Ale pořád ještě potřebujete estetické směrnice, k zasazení do kulturních souvislostí.
No já nevím. Nezdržel jste se moc?
Víte, měl bych tam zajít a začít fňukat.
Nemáte čas v pátek večer?
Já? Ne.
Promiňte, zapomněl jsem, něco mám. A co sobota večer?
Taky nic.
Koukám, že jste oblíbená.
- Já vím. - Máte mor?
Už jsem potkala spoustu hlupáků.
Já taky potkal spoustu hlupáků.
Asi si pořídím nějaké kočky.
Počkat! Ale ne! Do háje!
V sobotu večer jdu zpívat.
Jdete zpívat? Vy zpíváte? Bez legrace!
- Bude to poprvé. - Opravdu? Kde?
Rád bych přišel.
- Jsem zvědavý. - Ne, ne. Já jenom...
Zkouším to v tom klubu. Budu tam poprvé.
To je v pohodě, protože já dobře vím jaké to je.
V klubech se vám bude líbit. Je tam spousta zábavy.
Byla jsem hrozná! Taková ostuda! Neumím zpívat.
Publikum bylo nesoustředěné.
Jak to myslíte "nesoustředěné"? Bože, oni mne nesnáší!
Ne, to ne. Máte nádherný hlas.
- Já s tím seknu. - To vám nedovolím.
- Máte skvělý hlas. - Opravdu si to myslíte?
- Jasně! Je báječný. - Nikdy jsem ani nebrala hodiny.
- Poslyšte, polibte mne. - Skutečně?
Proč ne? Protože potom půjdeme domů.
Pořád tu bude to napětí. Ještě jsme se nepolíbili.
Nikdy nevím, kdy udělat ten rozhodující krok.
Teď se políbíme, ať to máme z krku a můžeme se jít najíst. Ok?
Bude se nám lépe trávit.
Ok? Tak a teď se můžeme najíst.
Hovězí, prosím.
Já si dám pastrami s bílým pečivem...
majonézou, rajčaty a salátem.
Takže tvoje druhá žena tě opustila.
Měl jsi z toho deprese?
Nic co by pár tun vitamínů nevyléčilo.
- Tvoje první žena, Allison. - Byla pěkná.
Byla to moje chyba. Byl jsem blázen.
Bylo to fajn! Opravdu fajn.
Jak říká Balzac: "Začíná tu nový román."
Byla jsi skvělá.
Opravdu?
- Jo, jsem vyřízenej. - Jsi vyřízenej.
Myslím to vážně. Už nikdy nebudu hrát na klavír.
Bylo to, já nevím. Opravdu si myslíš, že to bylo dobrý?
Dobrý? Jo. Ne, nikdy jsem se nebavil víc beze smíchu.
Dáš si?
Ne, nikdy neužívám, žádný z běžných halucinogenů.
Asi před pěti lety jsem si dal na party práska...
a pak jsem si snažil navléct kalhoty přes hlavu.
Já si to nedopřávám často. Pomáhá mi to uvolnit se.
- Nebudeš tomu věřit, ale... - Copak?
Koupím ti tyhle knížky...
protože si myslím, že by sis je měla přečíst spíš, než ty o kočkách.
Tohle je docela vážná věc.
Myslím, že jsem posedlý smrtí.
Pro mne je to velké téma. Můj pohled na svět je pesimistický.
Měla bys to o mně vědět, než spolu začneme chodit.
Cítím to tak, že život se dělí na hrozné a ubohé.
To jsou dvě kategorie.
Do hrozného spadají beznadějné případy, slepci a mrzáci.
Nechápu jak s tím dokáží žít. To mě naprosto udivuje.
A ubozí jsou všichni ostatní.
Takže jak si tak žiješ, děkuj bohu, že jsi jen ubohá.
Máš velké štěstí, že jsi ubohá.
Podívej na toho chlapíka. To je pan Miami Beach v růžovém.
Zrovna se vrátil z mistrovství v bridži.
Skončil třetí.
Koukni na tamty lidi. To je radosti. Právě se vrátili z Ohňové země.
Dali šanci romantice.
- Talián, že jo? - On? To je mafián.
Oddělení lněných rubášů, nebo betonových zátěží.
No teda.
Tohle je vítěz soutěže dvojníků Trumana Capota.
Jsi neuvěřitelně sexy.
Víš ty, co jsi? Jsi polymorfně perverzní.
Co to znamená? Tomu nerozumím.
Jsi výjimečná v posteli...
protože vnímáš potěšení s každého kousíčku svého těla, když se ho dotknu.
Třeba špička tvého nosu, nebo zuby, nebo podkolenní jamky...
všechno tě vzruší.
Víš ty co? Mám tě ráda, opravdu mám.
Ale miluješ mě? To je zásadní otázka.
Já vím, že se známe jen chvíli.
Myslím že svým způsobem... Jo, jo.
Miluješ ty mě?
"Love" je pro to slabé slovo... Já tě... "Lurve".
Já tě... "Loave". Já tě... "Luff" s dvěma f.
Jasně, že jo. Nemyslíš?
Já nevím.
Jak to myslíš? Nechceš pustit svůj byt, že ne?
- Jasně že jo. - Ale proč?
Stěhuju se k tobě, proto.
- Ale tvůj byt je pěkný. - Je to prťavý byt.
- Já vím, že je malý. - Rozvody jsou špatné a jsou tu brouci.
Dejme tomu, že rozvody jsou špatné a ti brouci. Mluvíš o nich, jako kdyby to bylo negativum.
Brouci jsou...
- Etymologie je rapidně se rozvíjející odvětví. - Ty si nepřeješ, abych žila s tebou.
- Ne? A čí nápad to byl? - Můj.
No dobře, byl tvůj.
Ale já jsem ho okamžitě schválil.
Myslíš, že jsem tě k tomu ukecala.
Ne. Žijeme spolu, spíme spolu, jíme spolu.
Ježíši, snad nechceš aby to bylo jako v manželství, nebo jo?
- Jaký je v tom rozdíl? - Ten, že si necháš svůj vlastní byt.
Bude tady. Nemusíme sem chodit...
ale bude něco jako záchranný kruh.
Tenhle malý byt stojí $400 měsíčně.
- $400 za tohle místo? - Ano, je to tak.
Vždyť má špatné rozvody a brouky. Kristepane.
Můj účetní mi ho přidá do odpočtu z daně. Budu to platit.
Nemyslíš si, že nejsem dost chytrá, abych o tom mohla seriozně uvažovat.
Nebuď směšná.
Tak proč mě neustále tlačíš do těch kurzů, jako kdybych byla hloupá?
Kurzy pro dospělé, jsou skvělá věc!
Potkáš tam hodně zajímavých profesorů. Je to motivující.
Myslíš, že tohle bude dobrý kurz? "Moderní americká poezie."
Nebo, co třeba...
možná bych mohla zkusit "Úvod do románu."
Hlavně si nevyber žádný kurz, kde tě budou nutit číst Beowulfa.
Cože?
Co myslíš? Měli bychom jít na tu party v South Hamptonu?
Ne, neblázni. Na co my potřebujeme ostatní lidi?
Stačí zhasnout světla a zahrát si škatule, škatule hejbejte se nebo tak něco.
Tak já si jdu dát cigaretu, ok?
Trávu, že jo? Iluze, která pomůže bělošce připadat si víc jako Billie Holidayová.
- Už ses někdy miloval zkouřenej? - Já? Ne.
Když si dám trávu nebo alkohol, tak jsem neodolatelně úžasný.
Tak skvělý, že se to ani nedá popsat.
Nechápu proč se musíš vždycky nakopnout, než se budeme milovat.
Uvolňuje mě to.
Ty se musíš uměle uvolnit, než jdeme do postele?
A jaký je v tom rozdíl?
Dám ti Rohypnol a můžeš to prospat.
Že to říkáš zrovna ty! Ty, který chodíš k psychiatrovi už 15 let.
Ty bys měl něco takového kouřit. Byl bys hned dole z jeho pohovky.
- Ale no tak, vždyť to nepotřebuješ. - Co to děláš?
- Ne, Alvy, prosím? - Jednou to bez toho přežiješ.
Počkat, mám skvělý nápad.
Vydrž chvilku. Mám tady malý erotický výtvor...
tohle jsem si vzal z města, myslím že to bude fungovat.
Tak. Atmosféra starého dobrého New Orleans.
A teď se do toho zase můžeme pustit...
a třeba udělat i nějaké fotky, jestli budeme chtít.
- Něco se děje? - Ne, proč?
No já nevím. Jako kdyby jsi byla někde mimo.
Ne, jsem ok.
Opravdu?
No já nevím. Připadáš mi nějak vzdálená.
Pojďme na to, ano?
Buď mám bujnou představivost nebo se jenom tak poddáváš?
Alvy, nevzpomínáš si, kam jsem si dala skicák?
Protože zatímco to budete vy dva dělat, tak já bych si něco nakreslila.
To je to, čemu říkám vzdálená!
Máš moje tělo.
Ale já tě chci celou!
Potřebuju trávu.
Tím se to pro mně pokazí, když si ji dáš.
Jsem komik, takže když se mi někdo směje a je zkouřenej...
tak se to taky nepočítá, protože by se smál čemukoliv.
Byls vždycky zábavný?
Je tohleto snad interview? Měli bychom se milovat.
Tenhle hoch je rozený humorista. Myslím, že by pro vás mohl psát.
Heleď chlapče, řekli mi, že jsi fakt dobrej.
Nech mě vysvětlit, jak pracuju. Na první pohled bys neřekl...
že vypadám tak jako zábavný chlapík, jako ti zábavní chlapíci.
Jako ti co řeknou své příhody tak, že se zlomíš v pase.
Ale já mám talent. Materiál co použiju musí být senzační.
Já pracuju... Mám vytříbený styl. Víš co tím myslím?
Já ti to vysvětlím. Zahájím úvodní písní.
Začne hudba.
Já vyjdu. Tady odsud to tu vypadá skvěle!
Vy lidi jste vážně skvělí!
A vidět vás tady, jak se smějete,
mě nutí křičet: "Tohle je to správné místo!"
Pak přestanu a začnu s pár vtipy. A na to potřebuju tebe.
Řeknu: "Právě jsem se vrátil z Kanady. Docela dost se tam mluví francouzsky.
Jediné důležité slovo je "John Dark." Znamená to: na záchodech nesvítí světlo.
- Potkal jsem velkého dřevorubce." - Ježíši, ten chlap je ale ubohej.
Koukněte na něj, jak je afektovaný. Teda, on si fakt myslí že je zábavný.
Není vám na zvracení?
Kdybych si jen troufl na svoje vtipy.
Nevím, jak dlouho se ještě vydržím, tak přiblble smát.
Minul jsem se povoláním. Já to vím.
"Ale, šerí...
co s tím mám dělat, eh?"
A on povídá: "Marie, někdy mě fakt vytáčíš!"
Budou se řehtat. Napište mi něco takového. Ano?
Nějaké francouzské číslo. Zvládnete to?
Kde to jsem? Musím se nejdřív zorientovat.
Tohle je University of Wisconsin, že jo?
Vždycky když vystupuju na univerzitě, tak jsem nervózní.
Na školách mám špatnou reputaci. Šel jsem na New York University,
a z NYU mne hned v prváku vyhodili...
za podvádění u zkoušek z metafyziky.
Díval jsem se dovnitř duše kluka, co seděl vedle mne.
Moje matka, emočně přecitlivělá žena, se zavřela v koupelně...
a předávkovala se kostkami z mah-jonggu.
Tou dobou jsem byl hodně depresivní. Chodil jsem k psychiatrovi.
Měl jsem sebevražedné sklony a snad bych se i zabil...
ale můj analytik byl striktní Freudián.
A kdyby jste se zabili, donutili by vás zaplatit za promeškaná sezení.
Alvy, byls prostě skvělý. Nežertuju.
Studenti byli úžasní.
Víš ty co? Myslím, že tě doporučím, ještě více lidem.
Vážně? Show ve 12:00 bývá úplně jiná, než ta v 9:00.
Už se těším na zítřek. Bude to fajn. Poznáš se s mojí matkou a mým otcem.
Budou mě hned nenávidět.
Ne, nemyslím si, že tě budou nenávidět. Naopak.
Jsou velikonoce. Zasedneme společně ke stolu. Myslím, že se jim budeš líbit.
Ta šunka se ti letos opravdu povedla mami.
Bábi vždycky uvaří skvěle.
Výborná omáčka.
Je to... Je to zničující šunka.
Rozhodli jsme se vyměnit si fotky.
Annie, bábi a já. Máme opravdu pěkné obrázky.
Opravdu jsme si to užili.
Ann říkala, že už 15 let navštěvujete psychiatra.
Ano. Dělám úžasné pokroky.
Brzo už nebudu potřebovat slintáček, když si lehám na pohovku.
- Duane a já jsme byli v loděnici. - Celý den jsme utěsňovali trup.
A Randolph Hunt byl jako obvykle namol.
Ten Randolph Hunt! Vzpomínáš si na Randyho Hunta, Annie.
- Byl s tebou ve sboru. - No, jo.
Tahle rodina mi nejde na rozum.
Matka Annie je fakt krásná.
A baví se o fotkách a o loděnici.
Ta starší dáma na konci stolu je typická antisemitka.
Vypadají opravdu americky, zdravě, jako kdyby neměli nikdy onemocnět.
Ne jako moje rodina. To je jak olej a voda.
Vykašli se na něj. Kdo se zajímá o ty jeho záležitosti?
- Jeho žena je diabetička. - Diabetička? To má být omluva?
Tomu člověku je 50 a nemá opravdové zaměstnání.
Je to snad důvod k okrádání společníka?
Ty nevíš o čem mluvíš.
No tak ho braň!
Podej mi ten bůček.
Mo Moskowitz. Měl infarkt.
Nepovídej!
Jak plánujete strávit svátky paní Singerová?
- Budeme se postit. - Postit?
Žádné jídlo. Abychom odčinili své hříchy, víte?
Jaké hříchy? Tomu nerozumím.
Ani my ne.
Ahoj, Duane. Jak se vede?
- To je můj pokoj. - Aha? Je skvělej.
Můžu se ti s něčím svěřit?
Říkám ti to, protože ty, jako umělec, mi můžeš porozumět.
Někdy, když řídím...
v noci auto...
uvidím v protisměru dvě rychle se přibližující světla.
mám nutkání strhnout vůz...
přímo proti přijíždějícímu autu.
Představuju si výbuch.
Zvuk tříštěného skla.
Oheň plápolající na proudícím benzínu.
Dobře.
Já už budu muset jít Duane, protože mám ještě nějaké povinnosti na planetě Zemi.
Tak ať to příště netrvá tak dlouho.
- Navštívíš strýčka Billyho, slibuješ? - Je obdivuhodný.
- Ty je teď vezmeš na letiště? - Ne. Duane může.
- Ještě jsem nedopil. - Jo, Duane. Budu hned...
Tys mě sledoval. Nemůžu tomu uvěřit!
- Já jsem tě nesledoval. - Ale sledoval!
Jen protože jsem šel za tebou jeden blok a díval se na tebe, ještě neznamená, že jsem tě sledoval.
- Jaká je tvoje definice pro "sledování"? - Sledování je něco jiného. Já jsem slídil.
Uvědomuješ si, jak jsi paranoidní?
Paranoidní? Viděl jsem tě, jak se objímáš s jiným chlapem.
Ty jsi ten nejhorší paranoik!
Já jsem nechtěl slídit. Říkal jsem si, že tě překvapím a přijdu tě vyzvednout před školu.
Chtěl jsi, aby náš vztah byl přizpůsobivý, vzpomínáš? To je tvoje fráze.
Ty máš pletky se svým profesorem!
S tím hlupákem, co učí ten pitomý kurz "Současná krize západní společnosti."
"Existenciální motivy v ruské literatuře." Byls opravdu blízko.
Jaký je v tom rozdíl? Všechno je to jen mentální onanie.
To se dostáváme k tématu, o kterém ty něco víš.
Neshazuj onanii. Je to sex s někým, koho mám rád.
Nemáme žádné pletky. Je ženatý. Náhodou mu připadám milá.
Copak je ti 12? To je jeden z tvých Chippewaských výrazů.
Záleží na tom?
Pak mu přijdeš horlivá a roztomilá. A pak přijde jeho ruka na tvůj zadek.
Ty nesnášíš Davida, už od té doby, co jsem se o něm zmínila.
- Ty říkáš svému učiteli David? - Tak se jmenuje.
To je biblické jméno, že? Říká ti on Batšíba?
Alvy, ty jsi ten, kdo se nechtěl vázat.
Ty si myslíš, že nejsem dost chytrá. O tom jsme se přeli před měsícem...
nebo ty si na ten den nevzpomínáš.
- Jsem doma! - Jak to šlo?
bylo to fakt podivné, ale ona je docela milá paní.
Nemusela jsem si ani lehat na pohovku. Nechala mě sedět.
Řekla jsem jí o rodině a mém vztahu k mužům...
a k bratrovi.
A pak zmínila závist penisu. Věděl jsi o tom?
Já jsem jeden z mála mužů, kteří tím trpí. Pokračuj.
Říkala, že trpím pocitem provinění k manželství a mateřskému pudu.
A pak jsem si vzpomněla, jak jsem jako malá zahlédla rodiče jak se milují.
To všechno na prvním sezení? To je neuvěřitelné.
Já už chodím 15 let a nikdy nic takového se nekonalo.
Vyprávěla jsem jí svůj sen a pak jsem brečela.
Tys brečela. Já nikdy nebrečel. To mi přijde fantastické.
Fňukal jsem. Seděl jsem a fňukal.
V tom snu mi tiskne Frank Sinatra polštář na obličej...
a já nemůžu dýchat.
Rdousí mě.
Jasně. On je zpěvák, ty jsi zpěvačka. To sedí.
Snažíš se udusit sebe sama. To dává jasný smysl.
No to je teda perfektní analytický vhled.
Řekla tvoje jméno bylo Alvy Singer.
- Co to znamená, já? - Jo, ty.
Protože v tom snu rozbiju Sinatrovi brýle.
Nikdy jsi neříkala, že Sinatra měl brýle. Chceš tím říct, že tě dusím?
Bože, udělala jsem mu fakt hroznou věc...
protože jak zazpíval, byl to ten opravdu vysoký zvuk.
- Co ti řekla doktorka? - Že bych měla chodit pětkrát týdně.
Nemyslím, že by mi vadily ty sezení. Otázkou je, jestli to změní moji ženu.
- Jestli to změní tvou ženu? - Jestli to změní můj život?
- Ale tys řekla "ženu." - Ne, řekla jsem "život."
- Ne, řekla jsi "ženu." - "Život!" Řekla jsem "život."
Řekla "ženu." Slyšeli jste to, protože jste u toho byli. Nejsem blázen.
Pak jsem jí řekla, že jsi mě nikdy nebral vážně...
protože si myslíš, že nejsem dost chytrá.
Proč to vytahuješ? Protože tě povzbuzuju, abys chodila na kurzy pro dospělé?
Je to skvělá věc. Můžeš potkat mnoho zajímavých profesorů.
Kurzy pro dospělé jsou na nic. Profesoři jsou podezřelí. Jak tam můžeš chodit?
Mě nezajímá co říkáš o Davidovi. Je to dobrý učitel.
A proč mě pořád sleduješ? Měli bychom se rozejít.
To je fajn. To je skvělý. Nevím kde jsem udělal chybu.
Nějak ke mě ochladla. Provedl jsem jí něco?
Nikdy to není o tom, že jsi něco udělal. Lidi jsou už takoví. Láska vyprchá.
Láska vyprchá. Bože, to je ale smutná představa.
Chci se vás na něco zeptat. Nechoďte nikam.
Pomáhali jste si s vaší ženou v posteli, nějakým umělým stimulátorem...
třeba marihuanou?
Používali jsme velké vibrující vajíčko.
Velké vibrující vajíčko.
Zeptal jsem se psychopata, tak jsem dostal taky takovou odpověď. Ježíši!
Vypadáte jako velice šťastný pár.
- Jste? - Ano.
Jak jste to dokázali?
Jsem hodně povrchní a prázdná a nemám žádné nápady...
a nic zajímavého, co bych řekla.
- Já jsem přesně takový. - Koukám.
To je zajímavé. Takže vám to klape?
Jasně.
Díky za rozhovor.
Už jako kluk, jsem si vybíral špatné ženy. To je nejspíš můj problém.
Když mě máma vzala na Sněhurku...
každý se zamiloval do Sněhurky, jenom já do zlé královny.
- Už se vůbec nebavíme. - Jak můžeš něco takového říct?
Proč ne? Pořád na mě jenom tlačíš, abych se zdokonalovala.
Ty jsi naštvaná. Zase máš své dny.
Já nemívám své dny. Jsem kreslená postava. Copak nemůžu být někdy naštvaná?
Maxi, zapomeň na Annie, znám spoustu žen, se kterými si můžeš dát rande.
Já nechci chodit s jinou ženou.
Maxi, mám holku pro tebe. Bude se ti líbit. Dělá reportérku pro Rolling Stone.
Tady je víc lidí, kteří se přišli podívat na Maharishiho...
než co tu bylo na koncert Boba Dylana.
Dělala jsem tam reportáž, úplně mě z toho mrazilo.
Obzvlášť když zazpíval: "Ona vypadá jako žena...
a miluje jako žena.
Jo, to ona jo.
A touží jako žena...
ale mění se jak malá holka."
Do té doby nejsilnější vystoupení, o kterém jsem psala...
byly Mickovy narozeniny, když Stones hráli v Madison Square Garden.
To je skvělý.
Posloucháš Dylana?
Ne, to bych nezvládl. Můj mýval měl zánět jater.
Ty máš mývala?
Pár.
Jediné slovo co pro to mám je "přeskvělé."
- Je to přeskvělé. - Mě napadá ještě jedno slovo.
On je Bůh. Tím myslím, tenhle muž je Bůh.
Má miliony následovníků, kteří se za ním táhnou přes celý svět...
jen aby se dotkli lemu jeho roucha.
To musí být báječný lem.
- Já jsem rozenkruciánka. - Opravdu?
Já nemůžu být v žádném náboženství, které inzeruje v Populární mechanice. Podívej.
Bůh jde zrovna ze záchodků.
To je neuvěřitelně přeskvělé!
Byla jsem na tom koncertě Stounů kde byl zabit ten kluk. Vzpomínáš?
Kdeže? Byl jsem na Alice Cooperovi...
odkud bylo hospitalizováno šest lidí zasažených okultismem.
Doufám, že ti nevadí, že mi trvalo tak dlouho, než jsem se udělala.
Mě? Ne. Neblázni.
Pomalu se mi už začíná vracet cit do čelisti.
Sex s tebou je opravdu Kafkovskou zkušeností.
Tak to děkuju.
Myslela jsem to jako kompliment.
Já myslím, že se způsob jak zaplnit prázdná místa v životě orgasmem...
příliš přeceňuje.
Kdo to řekl?
Nevím. Myslím, že to mohl být Leopold a Loeb.
Haló.
Ne. Co se děje?
Zníš hrozně.
Ne, cože...? Jasně, já...
Jak naléhavé?
Ne, zůstaň tam. Hned tam budu.
Jenom tam vydrž. Hned tam budu.
To jsem já. Otevři. Jsi v pořádku?
Co se děje? Jsi v pořádku?
V koupelně je pavouk.
- Cože? - V koupelně je velký černý pavouk.
Ty jsi mě sem vytáhla ve 3:00 ráno, protože máš pavouka v koupelně?
Víš jak se bojím hmyzu. Nemohla bych tu usnout vědouc, že tu ta věc leze.
Tak to zabij! Co se to s tebou stalo?
To nemáš doma Raid?
Říkal jsem ti nejmíň tisíckrát, aby sis pořídila insekticid.
- Jeden nikdy neví, co může přilézt. - Já vím.
A taky lékárničku a hasicí přístroj.
Dej mi nějaký časopis, protože už jsem docela unavený.
Ty si ze mne děláš legraci, ale já jsem připraven na všechno.
Na havárii, přílivovou vlnu, na zemětřesení.
Co je tohle? Ty jsi byla na rockovém koncertě?
Jo.
Opravdu? Jak se ti to líbilo?
Bylo to hustý? Dostalo se ti totální "hustosti"?
Bylo to prostě skvělý!
Mám nápad, zavolej tomu chlápkovi, který tě vzal na ten rockový koncert...
a on přijde a zabije toho pavouka.
Zavolala jsem tobě. Chceš mi pomoct nebo ne?
Od kdy čteš National Review? Na co se to měníš?
Chci to vidět ze všech pohledů.
Nádhera. Vezmi Williama F. Buckleyho a zabij s ním pavouka.
Jsi trochu nepříjemný, víš?
A nejen to, vypadáš pohuble a unaveně.
Jsou 3:00 ráno. Vytáhla jsi mě přímo z postele.
Já jsem přijel. Nemohl jsem chytnout taxíka. Říkala jsi, že je to naléhavé.
Vyběhl jsem schody.
Na začátku večera jsem byl o hodně přitažlivější.
Ty teď chodíš z pravičáckou rockovou hvězdou?
Nedáš si sklenici čokoládového mléka?
- Copak jsem tvůj syn? Přišel jsem... - Mám dobrou čokoládu.
- Kde je ten pavouk? - Je v koupelně.
Nerozmázni ho. Až bude mrtvý, tak ho spláchni do záchodu.
Já už zabíjím pavouky od svých třicetin, jasný?
Je to opravdu velký pavouk. To vypadá na potíže. Jsou tu dokonce dva.
Nemyslel jsem, že bude tak velký, ale tohle je plnoletý pavouk.
- Nemáš koště, nebo lopatu na sníh? - Je mi líto, ale nechala jsem je u tebe.
Co to děláš?
V koupelně máš pavouka velikosti Buicku.
- Ty máš černé mýdlo? - To mám na pleť.
Hlásíš se do kabaretu?
Neměj starost.
Už je po všem. Zabil jsem toho pavouka. Co se děje?
Proč jsi tak smutná? Chtělas je jen zatknout a pak omilostnit?
- Nechoď, prosím. - Jak to myslíš?
O co jde? Čekáš snad ještě termity?
Co se děje?
Já nevím. Chybíš mi.
Ježíši! Opravdu?
- Alvy? - Copak?
Byl tam s tebou někdo, když jsem ti volala?
- Jak to myslíš? - Myslím, zdálo se mi, že slyším hlas.
Měl jsem zapnuté rádio. Vlastně ne, to byla televize.
Už se nikdy nerozcházejme. Nechci být bez tebe.
Myslím, že už jsme na to docela dospělí.
Společný život, nebyl tak hrozný, že ne?
Mě se to fakt líbilo. Víš?
Lepší než obě má manželství.
Něco je na tobě jiného, nevím co, ale myslím, že je to skvělé.
Myslím, že když mě dáš možnost, tak se můžeme mnohem víc bavit.
Já vím, že je to těžké. Jo.
Co kdybychom jeli o víkendu ven?
Proč nevzít Roba, všichni tři můžeme zajet do Brooklynu.
Ukážu vám stará místa. Bude se vám tam líbit.
Určitě bude.
Bože, dnes je ale nádherně!
Dívej se na cestu! Nabouráš nás!
Nikdy jsem nebyla v Brooklynu.
- Už se těším, až si prohlídnu okolí. - Okolí bude nádherné.
- Už se těším až si prohlídnu školní hřiště. - Byl jsem skvělý atlet. Jen jí řekni.
Byl jsem pořád na hřišti.
Jednou mu hodili ruggbyový balón. Pokoušel se s ním driblovat.
Často jsem přišel o brýle.
Podívejte! To je můj starý dům. Tak tady jsem bydlíval.
Ty krávo!
Máš štěstí. Tam co jsem bydlel já, je teď prodejna erotického zboží.
Tady jsem nechal hodně dobrých vzpomínek.
Jaké dobré vzpomínky, tvoje máma a táta se věčně hádali.
Často kvůli těm nejsměšnějším důvodům.
- Ty jsi vyhodila posluhovačku? - Kradla!
Ale byla barevná. Barevní mají už tak dost problémů!
- Hrabala se mi v peněžence. - Už tak jsou dost utiskovaní.
- Kdo utiskuje? Ona kradla! - No a? Můžeme si to dovolit.
Jak si to s tvým platem můžeme dovolit? Co kdyby kradla ještě víc?
Ona je barevná žena z Harlemu. Nemá žádné peníze.
Má právo u nás krást. U koho by měla krást, když ne u nás?
- Oba jste blázni. - Nemůžou tě slyšet.
Leo, vzala jsem si hlupáka!
Co je tohle?
To je můj přivítací večírek, 1945, pro bratránka Herbieho.
Koukejte. Tady to je Joey Nichols.
Přítel mého otce. Když jsem byl dítě, tak mě vždycky otravoval.
Joey Nichols. Vidíš? Niklák.
Vidíš? Niklák.
Tak si vždycky vzpomeneš na moje jméno. Jenom mysli na Joeyho Pěti-Cenťáka.
To jsem já. Joey Pět-Centů.
To je ale kretén.
Ten kdo mě nejvíc dostával, byla matčina sestra Tessie.
Já jsem vždycky byla ta sestra se zdravým selským rozumem...
ale Tessie byla vždycky osobnost.
Když byla mladší, všichni si chtěli brát Tessie.
Věřili byste, že Tessie byla osobnost?
- No bezpochyby žila pro ghetto. - Kdysi byla velká krasavice.
Tessie, povídají o tobě, že jsi byla sestra s charakterem.
Bývala jsem krasavice!
- Jak jsi k tomu charakteru přišla? - Byla jsem velmi okouzlující.
Zajímalo se o tebe hodně mužů?
Byla jsem docela temperamentní tanečnice.
Tomu se dá jen těžko uvěřit.
Dnešek byl opravdu fajn. Byl to dobrý způsob jak strávit narozeniny.
- Narozeniny máš až zítra. - Ale už je to docela blízko.
Ale dárky budou až po půlnoci.
Všechno nejlepší.
Co to je? To je dárek? Děláš si legraci?
Jo. Proč si to nezkusíš?
- Je to víc než jen dárek. - Přidá to 10 let našemu sexuálnímu životu.
Jo. Zapomeň na to.
Tady je opravdový dárek.
- A copak to je? - Uvidíš.
Věděls, že jsem takové chtěla. Bože, to je nádhera!
Nasaď si ty hodinky, obleč tu věc a bude to perfektní.
Děkuji vám.
Byla jsi senzační.
Říkal jsem ti, že když vydržíš, budeš skvělá a...
Byla jsi senzační.
Jo, bylo tam úžasné publikum.
Bylo to pro mě jednoduché, protože jsem mohla být...
Promiňte mi. Ahoj, já jsem Tony Lacey.
- Chtěli bychom vám říct, že se nám líbilo vaše vystoupení. - Opravdu?
Myslím, že to bylo hodně muzikální. Fakt se mi to hodně líbilo.
To je od vás milé. Díky moc.
Nahráváte někde? Vydáváte pod někým?
Já? Ne, vůbec ne.
Rád bych si s vámi o tom někdy promluvil, kdyby se naskytla příležitost.
Mohli bychom spolupracovat.
To je milé. Tohle je Alvy Singer. Znáte Alvyho?
Osobně ne, ale znám vaši práci. Jsem váš velký fanoušek.
To je Shawn, Bob a Petronia.
Vracíme se k Pierreovi...
na skleničku s Jackem a Angelicou.
Kdybyste snad chtěli s námi, byli bychom potěšeni.
Jen posedět, popovídat. nic zvláštního.
Jen si užívat, být žoviální.
Vzpomínáš? Mluvili jsme o té věci.
O jaké?
Vzpomínáš? Diskutovali jsme o tom...
Jo tohle to! Ta věc. Jo.
No jestli se vám to nehodí, tak se nic neděje.
Uvidíme se třeba jindy. Až budete na pobřeží, tak se můžeme vidět.
Bylo to úžasné vystoupení. Fakt se mi to líbilo.
Rádi jsme vás potkali. Dobrou noc.
O co jde? Ty chceš jít na tu party?
Já nevím. Třeba by to byla zábava.
Nebylo by od věci, poznat nové lidi.
Nemyslím, že bych zvládl uvolněný večírek. Uvolnění mi nedělá dobře.
Když se uvolním moc, tak uzraju a shniju.
- Nedělá to dobře mým... - No dobrá.
Nechceš jít na party. Tak co chceš dělat?
Židovští váleční štváči...
se snaží uprchnout se svým zlatem.
Ten den v Brooklynu, byl co si pamatuju poslední, kdy nám bylo dobře.
- Pak už jsme se nikdy nezasmáli. - Byla jsem náladová a nespokojená.
- Jak často spolu spíte? - Milujete se často?
Zřídkakdy. Možná tak třikrát za týden.
Neustále. Řekla bych tak třikrát týdně. Jako každou noc, Alvy chtěl sex.
Tuhle se se mnou nechtěla milovat.
Já nevím. Ještě před půl rokem bych to ráda udělala, abych ho potěšila.
Zkoušel jsem všechno.
Příjemnou hudbu, moji červenou žárovku.
Od té doby co k vám chodím, cítím, že mám právo na své vlastní pocity.
Myslím, že vás potěší to, že se začínám prosazovat.
Neuvěřitelné je to, že platím za její sezení...
ona dělá pokroky, ale se mnou to jde z kopce.
Cítím vinu, protože Alvy za to platí.
Takže si připadám vinna tím, že s ním nespím.
Ale kdybych s ním spala, šla bych proti vlastním pocitům.
- Nedělám žádné pokroky. - Nemůžu vyhrát.
Někdy si myslím, že bych měla žít se ženou.
Tomu nevěřím. Lidi, vy jste nikdy nešňupali koks?
Já to vždycky chtěla zkusit, ale Alvy je proti tomu.
Nesváděj to na mě. Já si nechci ucpat nos nějakým bílým práškem.
Tady je nosní membrána.
- Ty nikdy nechceš zkusit nic nového. - Jak to můžeš říct?
Říkal jsem ti, já a ta holka z hodin herectví bychom se mohli spolu vyspat.
- To je zvrhlé. - Já vím že je to zvrhlé, ale je to nové.
- Neříkala jsi, že to nemůže být zvrhlé. - No tak, Alvy.
- Udělej svému tělu laskavost. Zkus to. - Bude to legrace.
Jsem si jistý, že to bude legrace, protože Inkové to taky dělali.
Pro vaši vlastní zkušenost. Chcete to napsat. Proč ne?
Tohle je skvělý zboží, Alvy. Kámoš mi to zrovna dovezl z Kalifornie.
To jsem vám neříkala. Jedeme do Kalifornie příští týden.
Bude to vzrůšo.
Na radu mého agenta jsem se zaprodal a jedu vystoupit v televizi.
Není to úplně tak. Alvy dostane v TV ocenění.
Děláš, jako kdybys porušil morální kodex.
Je to tak falešné. Odjíždíme z New Yorku zrovna na vánoce. To mne zabije.
Poslyš, když budeš v té Kalifornii, nemohl bys mi sehnat nějaký koks?
Jistě, s radostí. Dám si ho do dutého podpatku.
- Kolik to stojí? - Kolem $2,000 za unci.
Opravdu? A jaký to má šmrnc?
Nikdy jsem nebyl tak v pohodě jako teď, když jsem se sem přestěhoval.
Chci abyste se podívali na můj dům. Bydlím hned vedle Hugha Hefnera.
A ženy jsou tu jako z Playboye, ale hýbou rukama a nohama.
Nemůžu se vzpamatovat z toho, že je to opravdu Beverly Hills.
Architektura je skutečně konzistentní. Tady francouzská, vedle španělská...
vedle tudorovská a dál japonská.
Je tu tak čisto.
Protože tady se odpadky nevyhazují. Dělají se z nich televizní show.
- Nech toho. Jsou Vánoce. - Věřili byste tomu, že jsou to Vánoce?
New York byl šedivý a zasněžený.
Krása. Santa Klaus dostane úžeh.
Maxi, tady není žádná kriminalita, žádná přepadení.
Není tu hospodářská kriminalita...
ale jsou tu rituální náboženské kultovní vraždy.
Tohle je semeniště vrahů.
Když jste tady, tak bych vám chtěl ukázat svou TV show.
Jsme pozváni na velkou vánoční oslavu.
Charlie, tady mi dej hodně smíchu.
O trochu víc.
Uvědomujete si, jak je to nemorální?
Moje pořady jsou hit.
Ale přidáváš falešný smích.
Tady mi dej velikánský smích.
Ten pořad děláme naživo před publikem.
Ale nikdo se nesměje, protože ty vtipy nejsou zábavné.
Proto je ten stroj tak skvělý.
Tady dej mírný uchechtnutí...
a pak velký potlesk.
Je tam taky bučení?
Není mi dobře.
- Co se děje? - Mám závrať.
- Sedni si.
Ježíši.
Jsi v pořádku? Nechceš si lehnout?
Ne. Mám žaludek jak na vodě už od rána.
Nedáš si zázvorové pivo?
Ne. Možná bych si měl lehnout.
Zkuste do sebe něco dostat. Tohle je jen kuře.
Ne, já nemůžu jíst. Je mi šoufl.
Potřebuju něco, abych přestál další dvě hodiny.
Musím jet do Burbanku, dostanu tam televizní cenu.
Jak se zdá, tak je s vámi vše v pořádku.
Žádná horečka, ani příznaky něčeho vážnějšího.
- Nejedl jste vepřové, ani ústřice. - Dovolíte. Omluvám se doktore.
Alvy, to bylo z televize. Všechno je zařízené. Našli si náhradníka.
Natočí to i bez tebe.
Ježíši! Takže už nemusím do televize?
- Nevidím žádnou příčinu. - Vůbec nic?
- Potřeboval bych laboranta. - Podáte mi prosím sůl.
Možná by bylo lepší, kdybychom ho vzali do nemocnice.
Do nemocnice?
- Není žádný jiný způsob, jak udělat všechna vyšetření. - Tohle vůbec není špatné.
Neříkej mi, že budeme muset dojít od auta až k domu!
Co jsme přiletěli do Los Angeles, tak se ještě moje noha nepotkala s chodníkem.
Sejdu se s tebou, jestliže se setkáš s Freddym.
S Freddym už jsem se sešel. Freddy měl schůzku s Charliem.
- Měl by ses sejít s ním. - Všechny schůzky už byly domluveny.
Tedy zatím je to jen představa.
Myslím, že můžu sehnat peníze, abych udělal návrh a pak projekt.
Líbí se ti ten dům, Maxi?
Dokonce udělali cestovní atlas, abys se dostal na záchod.
Mohl jsi mi říct, že je to party Tonyho Laceye.
Záleží snad na tom?
Myslím, že si myslí na Annie.
- Ne. Chodí s tamtou holkou. - Kde?
- Tu s VLK-em. - VLK-em?
Viditelnou Linii Kalhotek. Je úžasná.
Je to "desítka". Takové jsou pro tebe, protože ty jsi zvyklý na "dvojky", ne?
Tady žádné "dvojky" nejsou.
Ty jsi zvyklý na ten druh, co se vleče s nákupníma taškama přes Central Park...
mručící, pod lékařskou rouškou.
Jak se ti zamlouvá tenhle pár? Vypadají jako ze sexuální poradny.
Oddělení intenzivní péče. Můj bože!
- Myslím, že na mne kouká. - Jestli sem půjde, tak mi asi změkne mozek.
Vy jste Alvy Singer, že ano? Nepotkali jsme se na EST?
Ne, já nikdy nebyl na EST.
- Tak jak ho můžete kritizovat? - On nic neřekl.
Přišel jsem na šokovou terapii, ale zrovna byla energetická krize.
- Tohle je můj ochutnavač. Už jste se potkali? - Jak se máte?
- Ochutnáváte kvůli otrávenému jídlu? - Jo, je skvělý.
Koukám, že jste oba v bílém, to je jasné znamení z hvězd.
- Uri Geller to určitě předpokládal. - Hodláme společně operovat.
Za šest týdnů může být celé album sestříhané.
No já nevím. Přijde mi to divné.
Můžeš tu zůstat, používat celé jedno křídlo domu.
- Zůstat tady? - Skutečně. Čemu se směješ?
Nejenže je výborný agent, ale taky dobře vede.
Tohle je úžasný dům: sauny, vířivky, tři tenisové kurty.
Víte, kdo byli původní majitelé? Nelson Eddy a pak Legs Diamond.
- A pak víte kdo? - Trigger.
Charlie Chaplin, těsně před tou jeho protiamerickou věcí.
- Ale vy lidi, jste pořád newyorčané. - Jo, miluju to tam.
Léta jsem tam žil, ale teď je to tam tak špinavé.
- Já jsem na odpadky. To je moje. - To je pěkná projekční místnost.
A ještě něco mi vadí na New Yorku.
Pokud chcete vidět film, musíte si vystát frontu.
Může mrznout, nebo pršet. A tady...
Včera jsme zrovna viděli Velké iluze.
Je to skvělý film na zkouření. Fakt sranda.
Pojďte se podívat do ložnice. Udělali jsme tam skvělou věc.
Jsem v pohodě.
To je úžasný. Jedí a celý den koukají na filmy.
A pozvolna stárnou a umírají. Někdy je důležité vyvinout trochu úsilí.
- Myslíš, že jeho přítelkyně je pěkná? - Vypadá skvěle.
Jenom trošku androgynně.
Zapomněl jsem svoji mantru.
Byla to zábava.
Nemyslím, že Kalifornie je až zas tak špatná.
Ale ta dálka domů.
Tolik krásných žen. Bylo to fajn flirtovat.
Musím se postavit faktům.
Obdivuju Alvyho, ale náš vztah, jak se zdá, už nefunguje.
Dnes v noci jsem měl s Annie obvyklé problémy.
Mám tohle zapotřebí?
Kdybych jen měla nervy na rozchod, ale to by ho hrozně ranilo.
Kdybych se jen necítil provinile, říct Annie, aby odešla.
To by jí nejspíš zničilo, ale měl bych být upřímný.
Alvy, vyjasněme si to.
Nezdá se mi, že by náš vztah fungoval.
Já vím. Vztah je jako žralok:
Musí se pořád pohybovat dopředu, jinak zemře.
A myslím, že to co držíme v rukách, je mrtvý žralok.
- Čí je Kdo chytá v žitě? - Jestli je na něm moje jméno...
Myslím, že je můj.
Napsala jsi své jméno do všech mých knih, protože jsi věděla,
že tenhle den jednou přijde.
Ty jsi se chtěl rozejít stejně tak jako já.
To nepochybně. Myslím, že děláme rozumnou věc.
Podívej. Všechny ty knihy o smrti a umírání jsou tvé.
Všechna poezie je moje.
Popření smrti. Tohle je první kniha, kterou jsem ti dal.
Vzpomínáš si na ten den?
Jako kdybych měla na krku velký balvan.
Díky, zlato.
Teda ne. Myslím, že je pro nás důležité objevit nové vztahy.
O tom nemůže být sporu, protože tomuto jsme dali více než dobrou šanci.
Moje psychoanalytička si myslí, že tohle rozhodnutí je pro mne klíčové.
A já jí věřím, protože ji doporučil můj psychoanalytik.
Proč bych tě taky měla zatěžovat svými náladami?
Víš co je na tom pěkného? Že se k sobě můžeme vždycky vrátit.
- Bez problémů. - Přesně.
Nemyslím si, že si s tím tak dobře poradí mnoho párů, rozejít se a zůstat přáteli.
Tahle placka je moje. Vzpomínáš?
Tyhle jsou tvoje. "Obviňte Eisenhowera." "Obviňte Nixona."
"Obviňte Lyndona Johnsona." "Obviňte Ronalda Reagana."
Chybí mi Annie. Udělal jsem hroznou chybu.
Žije s Tonym Laceyem v Los Angeles.
Jestli je to tak, tak ať jde k čertu. Jestli se jí líbí takový životní styl, tak ať zůstane.
- Je to moula, to je jasný. - Vystudoval Harvard.
Harvard taky dělá chyby. Kissinger tam taky učil.
Neříkejte mi že žárlíte?
Jo. Žárlit? Trošku. Jako Medea.
Můžu vám něco ukázat? Našel jsem to v bytě.
Černé mýdlo. Umívala si obličej osmsetkrát denně černým mýdlem.
Neptejte se mě proč.
Proč jste to nezkusil s jinými ženami?
Zkoušel jsem to, ale bylo to velmi deprimující.
Tohle se mi stane vždycky. Rychle! Popadni koště!
Nevím, proč toho tolik naděláš.
Jsou to jen humři.
- Už jsi dospělý. Můžeš zvednout humra. - Co jsem přestal kouřit si tak nepřipadám.
- Kdy jsi přestal? - Před šestnácti lety.
- Jak to myslíš? - Myslím?
Přestal jsi před 16 roky. Tos řekl nebo ne?
Tomu nerozumím.
To měl být vtip?
Central Park se zazelenal.
Zahlédl jsem toho pošuka s větrníkem na hlavě, kterého jsme vídávali...
na kolečkových bruslích.
Poslyš, chtěl bych aby jsi se vrátila.
No dobře, tak já si tam pro tebe přijedu.
Jak to myslíš, kde jsem? Kde myslíš, že jsem?
Jsem na letišti v Los Angeles. Přiletěl jsem.
Přiletěl jsem, abych tě viděl.
Můžeme to probrat jinak, než po telefonu?
...protože mám asi teplotu
a zase moji chronickou losangelesskou nevolnost.
Kdekoli se chceš sejít. Mně je to jedno.
Dojedu tam. Půjčil jsem si auto.
Jo řídím.
Je to snad zázrak? Řídím sám.
Dám si vojtěšku s kapustou...
a talíř mletého droždí.
Sluší ti to.
Jenom jsem zhubla, to je vše.
Tobě to taky sluší.
Myslím, že by jsme se měli vzít.
Ale no tak.
Proč chceš žít tady? To je jako žít v hračkářství.
Co tím myslíš? Tady je to opravdu fajn.
Tony je milý.
Potkávám lidi, chodím na party a hraju tenis.
Je to pro mě krok vpřed.
Už jsem schopná si lidi víc vychutnat.
Takže ty se nevrátíš do New Yorku?
Co je tak úžasného na New Yorku? To město umírá. Četl jsi Smrt v Benátkách?
Ty jsi nečetla Smrt v Benátkách, dokud jsem ti to já nekoupil.
To je fakt. Dával jsi mi jen knihy se slovem "smrt" v názvu.
Protože je to důležité téma.
Ty nejsi schopen radovat se ze života. Víš to?
Ty jsi jako celý New York. Jsi přesně takový člověk.
Jsi ostrov sám pro sebe.
Já si nic nevychutnám, dokud nemůžou všichni.
Jestli jediný člověk někde hladoví, tak to vrhne stín na celý můj večer.
Chceš si mě vzít?
Ne. Jsme přátelé.
A chci abychom zůstali přáteli.
Účet prosím.
Ty jsi naštvanej, že jo?
Jasně, že jsem naštvanej, vždyť mě miluješ. Vím to.
V tomto okamžiku nemůžu říct, že by to byla pravda.
Opravdu nemůžu říct, že by to tak bylo.
Ty víš jak jsi fajn.
Ty jsi ten důvod, proč jsem vylezla ze svého doupěte, že jsem byla schopná zpívat...
a ztotožnit se s mými pocity a vůbec.
Poslouchej.
A co teď děláš ty?
Nic zvláštního. Snažím se psát. Dělám na divadelní hře.
Takže ty chceš říct, že se se mnou do New Yorku nevrátíš?
Ne, podívej... Už musím jít.
Co tím myslíš? Letěl jsem 3,000 mil abych tě viděl.
Letadlem. Dovedeš si představit, co to dělá s mým žaludkem?
Jestli to potřebuješ slyšet, tak Tony má teď spoustu práce.
- Dnes se předávají Grammy. - Co?
Grammy. Má spoustu nahrávek ve hře o ceny.
Za tu hudbu se dávají ceny? Já myslel, že jen ucpávky do uší.
Prostě na to zapomeň. Zapomeň, že jsme spolu mluvili.
Nedělají nic jiného, než že dávají ceny. Tomu nemůžu uvěřit.
Nejlepší fašistický diktátor: Adolf Hitler.
Já vím co chcete říct. Nejsem dobrý řidič.
- Mám trochu problémy s... - Mohl bych vidět váš řidičák, prosím?
Hlavně se nezlobte.
Tady je můj řidičák. Tohle je pronajaté auto.
Já nejsem zvědavý na váš životní příběh.
Jen zvedněte ten řidičák.
Nemohl byste to říct slušně, protože mám dnes těžký den. Moje přítelkyně...
Jenom mi podejte ten řidičák, prosím.
No když jste to podal takhle, tak je těžké vám odmítnout.
Mám hrozné problémy s autoritami.
To není vaše chyba. Neberte si to osobně.
Naschle chlapci. Ještě vám zavolám.
Představ si to překvapení, když jsi zavolal.
Jo. Měl jsem pocit, že volám trochu nevhod.
Slyšel jsem pronikavé řičení.
Dvojčata, Maxi.
Šestnáctiletý.
Dokážeš si představit tu pravděpodobnost?
Ty jsi herec. Měl bys dělat v Shakespearovi v parku.
Dělal jsem v Shakespearovi v parku. Byl jsem přepaden.
Hrál jsem Richarda II. Dva chlapíci v kožárnách mi ukradli trikot.
Pojedeme skrz plutonium?
Odráží to alfa vlny. Nezestárneš.
Vždyť jsi myslící bytost. Jak jsi si mohla vybrat takový život?
Co je tak dobrého na New Yorku?
To město umírá. Četl jsi Smrt v Benátkách?
Ty jsi nečetla Smrt v Benátkách, dokud jsem ti ji já nekoupil.
To je fakt. Dával jsi mi jen knihy se slovem "smrt" v názvu.
- Je to důležité téma. - Ty nejsi schopen radovat se ze života.
Jsi jako celý New York. Jsi ostrov.
Ok. Jestliže všechno co jsme prožili, pro tebe nic neznamená, tak...
bud lepší když si řekneme sbohem, jednou provždy.
To je legrační.
Po všech těch vážných rozhovorech a vášnivých chvílích...
to končí tady, v restauraci se zdravou výživou na Sunset Boulevardu.
Sbohem Sally.
Počkej. Půjdu s tebou.
Miluju tě.
No co byste chtěli? Je to moje první hra.
Znáte to, člověk se snaží v umění podat věci tak, jak by chtěl, aby byly...
protože ve skutečnosti to není tak jednoduché.
Zajímavé je, že jsem Annie zase potkal.
Bylo to na Upper West Side v Manhattanu.
Přestěhovala se zpět do New Yorku. Bydlí v Soho s nějakým chlapíkem.
Když jsem ji potkal, brala ho zrovna do kina na Smutek a soucit...
což pokládám, za své osobní vítězství.
Krátce nato jsem s Annie zašel na oběd...
abychom poklábosili o starých časech.
Potom se začalo připozdívat a oba jsme museli jít.
Ale bylo skvělé opět Annie vidět.
Uvědomil jsem si, jak úžasný člověk to je...
A jaké štěstí bylo ji poznat.
A vzpomněl jsem si na jeden starý vtip.
Přijde chlapík k psychiatrovi a říká: "Doktore, můj bratr je blázen."
"Myslí si, že je slepice."
A doktor na to: "Tak proč ho nepřivedete?"
A chlapík povídá: "Rád bych, ale potřebuju vajíčka."
Tak, a to mi připomíná vztahy.
Jsou totálně nesmyslné, bláznivé a absurdní.
Ale stejně do toho vždycky jdeme...
protože většina z nás prostě potřebuje vajíčka.
Korekce © faced 2004